Subtitles by sub.Trader subscene.com
Var vänlig identifiera den åtalade.
Dr William Chester Minor, kapten och fältskär i USA:s armé, pensionerad.
Dr Minor har kommit till vårt land för att söka asyl.
I sitt hemland USA förföljdes han obevekligt av en man-
-som svurit att tortera och mörda honom.
Den ödesdigra natten 17 februari vaknade den åtalade tvärt.
Han visste direkt att han hade hittats-
-och att hans förföljare Declan Reilly befann sig i hans bostad.
Dr Minor tog sin tjänsterevolver och jagade efter honom.
Fenier!
På gatan såg han en springande man.
Hjälp! Hjälp!
Hjälp!
Eliza, öppna dörren!
I mörkret såg han ingen skillnad-
-på sin angripare och den oskyldige George Merrett.
Eliza...
-Stanna där! -Det här är inte feniern!
Är detta inte feniern?
Förlåt mig! Förlåt!
Nej!
Ers nåd, dr Minor sköt fel man.
Så...han menade det inte.
Kanske ska rätten släppa doktorn med en ursäkt för missförståndet.
Ers nåd!
Declan Reilly är hans namn.
Han har ett brännmärke på sitt ansiktes vänstra sida.
Han kommer om natten och kommer med andra.
-De kommer in i min bostad! -Jag tror er inte, sir.
Rätten tror er inte.
Tystnad, jag ber.
Tystnad i salen! Tystnad, jag ber!
Tystnad. Tystnad! Tystnad.
Vi ledamöter i hennes majestäts jury finner dr William Chester Minor-
-oskyldig till uppsåtligt mord på George Merrett...
-Tystnad! Tystnad! -...på grund av sinnessjukdom.
-Jag är inte sinnessjuk, sir. -Tystnad, jag ber!
William Chester Minor.
Rätten dömer er till förvaring på Broadmoor rättspsykiatriska anstalt-
-tills hennes majestät meddelar annorlunda.
Tystnad, jag ber!
Spring! Spring!
Jävla helvetes skit!
-Mer sånt och du åker ut! -Harold!
-Jag måste in igen, far. -Strax. Hämta andan lite.
Se upp med löpningar på flanken. Ser du besten komma, gå inte medin.
-Och försök ta emot bollen rent. -Ja, sir.
Harold, angående ditt ordval...
-Ja, sir. -Bra. In med dig nu, pojk!
-Jag växlade ett ord med honom. -Ja, jag såg det.
En ryslig historia i tidningen om en skjutning i Lambeth.
Av en amerikansk arméofficer och den stackars änkan har sex barn.
Ja, jag såg det.
Jag vet inte vad jag skulle göra, James, om du skulle dödas så.
Ja!
Så ja! Så ja!
Ja! Ja!
Ja! Ja! Vad sägs om det, din gruvliga mulåsna?
-Det var droppen! Du åker ut! -Vad är det för fel på gruvlig?
Jag vill påstå att jag äger en allmän lexikal och strukturell kunskap-
-om de indoeuropeiska och syrisk-arabiska språken.
Jag spikade nyligen min avhandling om deklination av tyska verb.
Mr Murray, jag har förstått att ni inte har en akademisk examen.
Nej. Ingen examen. Jag är autodidakt. Självlärd.
Jag vet vad ordet betyder. Skolgång?
Slutade 14 år gammal för att förtjäna ett levebröd.
-Freddie, det är lite mycket. -Lite mycket, ja.
Vi, den upphöjda styrelsen för Oxford Universitys förlag-
-har försökt skapa denna ordbok i 20 år nu.
Trots ihärdiga insatser från en hel armé akademiker, däribland mig-
-har vi kommit just ingenstans. Nej, fel av mig. Vi går bakåt.
Språket utvecklas snabbare än våra framsteg.
Vårt fantastiska modersmål som talas i hela världen-
-har dragit sina vapen och förklarat att det inte låter sig tämjas.
Och vi med våra ändlösa debatter om räckvidd och syfte med orden-
-har närmast kastat oss ner på knä inför det, begjutna av vårt nederlag.
I detta nu är vår strävan död.
Är det för mycket, Max?
Mina herrar, jag är rädd att en patentlösning krävs.
Jag hävdar att den extraordinäre, den okonventionelle mr Murray-
-är lösningen och vår frälsning.
Din redogörelse, om än lite väl dramatisk, är sann, Freddie.
Men vi behöver lite mer än goda vitsord.
-Kvalifikationer. En kandidatexamen. -Kvalifikationer, ja. Nåja...
Jag talar flytande latin och grekiska, så klart-
-och har ingående kännedom om de romanska språken-
-italienska, franska, spanska, katalanska, viss portugisiska-
-vaudois, provencalska och andra dialekter.
I den germanska språkstammen är jag bekant med tyska, holländska-
-danska och flamländska. Jag har specialiserat mig på anglosaxiska-
-och mesogotiska och har skrivit verk för publicering på bägge dessa språk.
Jag kan även ryska.
Min hebreiska och syriska räcker för att läsa Gamla testamentet-
-och Peshitta, och i mindre grad arameiska, koptiska och feniciska-
-till då det lämnades av Gesenius.
Förlåt mitt pladder. Ni har säkert frågor.
Mr Murray, ett ord slår mig: "Clever".
Kan ni definiera det och berätta dess historia för oss?
Jag ska försöka få till nåt från höften.
"Clever" - adjektiv. Betydelse: skicklig, flink, händig.
Troligen från lågtyskans "clover" eller medelnederländskans "klever".
Mr Murray är också en mästare på den skotska träskodansen.
Förlåt att jag förteg det för dig. Jag trodde knappt på det själv.
Allt är mitt, Ada. Hela språket.
Jag har aldrig kunnat motstå din livsglädje-
-men det kommer så plötsligt. Lämna skolan, stabiliteten...
Är det verkligen det du önskar för oss alla?
Jag är en obildad linnehandlarson-
-som plötsligt får chansen. Hela livet har jag förberett mig för det.
Allt som jag har gjort har jag gjort med dig.
Jag har aldrig kunnat utan dig.
Kan du återigen låna dig till mig?
Om jag ska skapa en bok så behöver jag en rygg.
-Far? -Elsie, barn.
Ska vi åka nånstans?
Till Oxford. Er far är redaktör för New English Dictionary.
-Vad är det? -En tjock bok med många ord.
-Alla ord i engelska språket. -Som dr Johnsons ordbok?
Ja, men hans bok bestod av bara en ynka handfull ord.
Jag ska identifiera och definiera varenda ord.
-Ska "glad" stå i den, far? -Ja, "glad" ska med, Elsie.
Min ordbok behöver så här många band för att rymma hela språket.
-"Ledsen"? -"Ledsen" ska med, ja.
-"Stor" då? Ska "stor" vara med? -Ja. "Liten" också.
Ni kan inte komma på ett ord som inte ska stå i den enorma boken.
-Far. -Ja, Oswyn?
-Ska "Oswyn" stå i den? -Jag...
Lek aldrig med böcker, okej? Det är fel.
Onsdagen den 17 april 1872. Fånge nummer 742.
Minor, William Chester. Amerikan, 48 år gammal.
Fältskär. En kapten i USA:s armé.
Ingen känd tro, klassad som en fara för andra.
Intagen på avdelning 2.
Fången får ett raseriutbrott, spottar dussintals gånger-
-för att, som han sa, inte svälja giftdrypande, kalla järnstänger-
-som har tryckts mot hans tänder.
Gå in.
Den 17 mars. I tre dagar nu har fången gått utan att sova.
Han hoppar ständigt ur sängen för att söka under den i ren skräck.
Han påstår sig leta efter "de som kommer efter honom om natten".
Dr Richard Brayn, chefspsykiater och föreståndare.
Broadmoors sinnessjukhus.
Det stirrade mig i ögonen.
Inrikesministern lät sig inte förledas till ett ja.
Som Orthros, en tvehövdad hund till rad.
Skriven i ateneumet i en enda mening.
Er bok måste slå fast strikta regler som förbjuder såna överträdelser.
Därutöver ska den rätta till all stavning, fastslå rätt uttal-
-och främja korrekt tal.
Alla "bamboozle, wouldn't, shouldn't couldn't" som kommer i framtiden då?
Språket är på sin renaste höjdpunkt. Så förfinat att det framgent-
-bara kan bli sämre. Det är upp till oss att rätta till det för gott.
Ändringar kan sen tillåtas eller ej.
Och vem vill du ska tillåta då? Du, Max? Jag? Nej.
Alla ord är giltiga i språket. gamla eller nya-
-obsoleta eller beständiga, utländskfödda eller inhemska.
Boken måste skärskåda varje ord, varje nyans-
-varje etymologisk vändning och varje möjligt illustrerat citat.
-Allt av det eller ingenting alls. -Då måste allt läsas.
Citera allt som har något med ordens historia att göra.
-Uppgiften är gigantisk, monumental. -Och omöjlig.
Det finns ett sätt.
En uppgift som kan ta en man hundra liv-
-kan ta hundra män bara ett.
Vi har försökt med frivilliga och misslyckats.
Det finns för få akademiker i landet.
-Hur många enrollerade ni? -80, kanske 90.
Med 1 000 kan man slutföra det på bara några år.
Var föreslår du att vi ska hitta 1 000 män?
Överallt där engelska firas och talas.
I alla bokhandlar, skolor, arbetsplatser och hem.
Menar du vanligt folk, amatörer?
Engelsktalande såna, ja.
Vi ska be dem läsa i jakt på orden som vi vill ha-
-och få dem att skriva ordet på en lapp-
-tillsammans med ett citat som de har funnit illustrera det ordet.
Och sen? Posta lappen till oss.
En hel armé som täcker hela imperiet och vidare-
-som trålar igenom vår litteratur och sammanställer hela sitt språk.
-En ordbok genom demokrati. -Redigerad av oss, lärda män.
Och med detta system, hur lång tid tar det att slutföra er uppgift?
-Fem år, på sin höjd sju. -Alla ord och hela deras historia?
Varenda ett av dem.
Kära England...
Vi ska ge oss ut på det största äventyr som vårt språk har upplevt.
Vi börjar på "aardvark" och slutar inte förrän vi når "zymyrgy".
-"Zymurgy"? -Det är nog språkets sista ord.
-Betydelse? -Du kan slå upp det om några år.
-Han är sliskigt ivrig. -Ja.
Och det träliga skotska tonfallet. Varför kan han inte skona våra öron?
Hans idéer är väldigt radikala och precis vad vi behöver.
Han är väl inte anhängare av den hemske tyskfödde pamflettisten?
Nej, nej, nej, kära du.
Han närmast tigger om att bli en del av denna vår lilla värld.
Redan tämligen förförd, vågar jag påstå.
Förlåt, Ada.
-För vad? -För detta uppbrott.
För att jag skingrade vårt hem och drog med dig hit.
Inga tvivel, James, ingen bävan. Det måste du lova mig.
Nu när det är påbörjat slutför vi det ståndaktigt och beslutsamt.
En appell till den engelskläsande allmänheten i Storbritannien-
-Amerika och brittiska kolonier om att läsa böcker och hitta citat-
-till en ny ordbok värdig det engelska språket.
Vi vet nu ursprunget till jorden, till människan och alla djuren.
Vi vet hur varmt kokande vatten är och hur lång en yard är.
Våra skeppsfarare kan de exakta längd- och breddgraderna.
Vi har varken karta eller kompass att vägleda oss på ordens ocean.
Tiden är nu inne att behandla vårt stora språk-
-med samma värdighet och respekt-
-som andra vetenskapliga standarder.
Sänd era ord till Oxford. Låt oss alla enas i denna stora strävan-
-genom vårt postväsens makalösa labyrint.
-Vad gör du, far? -Mr Bradley och jag gräver en grop.
-Men varför? -För ett skriptorium.
Som skrivrummet i medeltida kloster där avskrivarna kopierade manuskript.
Titta! Se vad jag hittade. En skatt. Tvättar du den åt mig?
-Ja, far. -Jo då.
Det kommer att ta tid, men vi kan lyfta språket.
Med er frivilliga som stegpinnar kan vi upphöja språket till himlen.
Släpp mig!
Få väck honom! Vem gjorde det mot mig?
Undan! Ur vägen!
-Ur vägen! Tillbaka! -Ta mig!
Ur vägen, tillbaka! Tillbaka och det nu, sätt fart!
Se på mig. Unge man, lyssna på mig.
Vi kan lyfta grinden bara lite. Försök dra loss benet.
-Jag vet inte, sir. -Vi måste. Låter du oss försöka?
Duktig gosse, duktig gosse. - På tre. Ett, två, tre!
Ur vägen! Ur vägen!
Hur långt är det till närmaste smed?
-Crowthorne. -Närmaste kirurg?
Byn Crowthorne. 1 1/2 timme tur och retur.
Jag vill ha en vass kniv och en såg.
Lyft upp den!
Om en halvtimme har denne man förblött.
Coleman. Hämta en vass kniv och en såg.
Fort!
Lyssna på mig, doktorn. Jag vet vem du är och hur du hamnade här.
Och inget av din rikedom hjälper dig det minsta om du försöker nåt.
Din såg.
Lägg om med kokta trasor. Håll bältet åtdraget, ta honom till en kirurg.
Ert förband höll. Han blödde lite och är illa däran, men han lever.
Vi är oerhört tacksamma, dr Minor.
Tvättades och förbands såret med fenol?
Tur att vår kirurg är lika förtrogen med Listers metoder som ni är.
Rushs lugnande stol. Dr Rush var också amerikansk fältskär ett tag.
Han trodde att om patienten kunde fixeras helt under en manisk episod-
-så kunde galenskapen bekämpas. Barbariskt i all sin enkelhet.
Denna relik från psykiatrins mörka år kan användas med moderna tekniker.
-Ni tror att jag är galen. -Är inte alla det i viss mån?
Ni känner er hotad, inte sant?
En man...kommer efter mig.
Från min cell ser jag inte honom komma.
Så om ni tillåter det ber jag om er vaksamhet.
Och att ni säger åt era män att varsko mig.
Han är lätt att känna igen. Han har ett brännmärke-
-på sitt ansiktes vänstra sida.
Dr Minor, tro mig, vi ska göra allt i vår makt för att skydda er.
Kan jag hjälpa er med nåt annat?
Jag får pension från USA:s armé.
Jag vill att merparten ska ges till mrs Merrett för hennes barns fromma.
-Det kan säkert ordnas. -Sir?
Jag vill ta hand om det själv.
Där hör ni, dr Minor. Vår bäste man är inkopplad på fallet.
Tack, mr Muncie.
Det finns barn som sover här.
-Bara ett brev att dela ut, frun. -Nu? Ni och era likar ljuger uselt.
Jag är inte journalist eller polis.
Jag vill inte besvära er alls. Jag ville se till att ni fick det.
Jag skjuter in det under dörren.
Jag är inte från pressen.
-Vem är ni då? -Jag heter Muncie.
Jag hoppas kunna hjälpa er.
-Är det här från er? -Nej, frun.
-Brevet förklarar. -Vem är det ifrån?
-Hon ville inte ta emot det. -Tack, mr Muncie.
-Leta igen. Vi måste ha det. -Jag har letat. Vi har det inte.
Jag har citat för ordet från 1300-, 1400-, 1500- och 1800-talen-
-men inte från 1600- och 1700-talen.
Hur är det möjligt? Hur kan Ruskin skriva-
-"Skulpturen är erkänd och framhävs av färgen" år 1849?
Hur kan jag använda det dagligen om du säger-
-att ordet försvann på 1600-talet? Var höll det hus i 200 år?
Jag säger inte att det försvann, utan bara att vi inte har bevis.
-Leta igen, Charles. -Var ska jag leta då?
Bland födelsedagskorten eller läkeböckerna-
-eller bruksanvisningarna eller Guy Fawkes dag-korten?
Och det är bara A. Hur blir det med B, C, D, E, F, G, H, I, J, K?
-Det är helt jäkla hopplöst, sir! -Mr Hall!
Försök bevara viss anständighet. - Henry, vad exakt är problemet här?
Det är "approve", sir. Det finns en felande länk.
För att inte tala om "art".
Vi saknar "approve" på 1600- och 1700-talen. Vi hittar inga spår.
Sök i "Det förlorade paradiset". Milton var en avgörande vändpunkt.
Han var en purist som bekräftade sitt språks betydelse.
-Nyckeln torde finns där. Prova. -Vi kanske kan hoppa över 1600-talet.
Vi har dess födsel år 1380 med John Wyclif.
"Kristus stadfäste sin lag och erkände den med sin död."
-Och vi har Ruskin på 1900-talet. -Mr Bradley, vi måste ha alla steg.
Det handlar inte om århundradena, utan om betydelsens utveckling.
-Gå till Milton. Den ligger här. -Ja, sir.
-Mr Bradley. -Charles.
URSÄKT
Godtas.
-Rakkniv! Ge mig min rakkniv! -Sir Richard. Lugna ner er!
-Brand! Ge mig min rakkniv! -Gossar, ni måste rappa på.
Ge mig den! Ge mig rakkniven!
-Ge mig rakkniven! -Seså, skynda på!
Fader! Fader! Fader!
Fader! Fader!
Denne man, Declan Reilly, är desertör.
Märk honom för det han är.
Zink. Jag behöver zinkplåtar. Han måste ha kommit underifrån.
Och vatten i en skål vid tröskeln. Det här går demonen inte förbi.
-Vad finns på andra sidan, doktorn? -Natten. Han vill ta mig dit.
Med sina blinda ögon ser han mig bara i mörker.
-Vad sägs om starkare ljus då? -Som behandling?
Jag behöver inte behandlas! Jag måste se honom för att värja mig!
Ett experiment i självförsvar som vi gör tillsammans, doktorn.
Ja? Låt mig ta en titt på de här. Ytliga rivsår, flera i ansiktet.
Vad sägs om att introducera några av hemmets bekvämligheter?
-Ortognat käke, 80 grader. -Kanske lite kläder.
Amorösitet 8, ökat. Filoprogenitivitet 4, minskat.
-Mina egna kläder som skydd? -Som skydd, precis.
Vidhäftning 3, konstant. Stridslystnad 6, ökat.
Hemlighetsfullhet 8. Hopp 4, konstant.
Ja, enkla saker som vi kan föra in i era omgivningar.
Av en händelse har granncellen blivit ledig.
-Ni kan sträcka på benen. -Det kan ge mig plats att måla.
Undran, idealitet, vett, form - alla 8. Alla har minskat.
Eventualitet oklar. - Har doktorn fler önskemål?
-Kan jag få mina böcker? -Självklart. Nåt mer?
-Min revolver. -Vi kanske ska hoppa över den.
-Tack, doktorn. -Snälla ni, tacka mig inte.
Min käre vän, inga tack. Inga tack.
En ny början.
Ja. En ny början, ja.
Hur kan en man av så ädel börd-
-genom sjukdom ha backat så långt tillbaka till djuriskhet?
-Doktorn? -Mr Muncie?
Vi ville ge er det här, sir. Alla grabbarna bidrog.
Och vad har vi här?
Det är en bok, sir. Vi är alla er tack skyldiga.
-Ja, minsann. Tack, mr Muncie. -För att ni räddade den unge vakten.
Jag ska läsa den ivrigt och vårda den ömt i evig tid!
Tacka era män från mig.
-God jul, sir. -God jul på er själv, ja.
Skinka, mr Muncie!
Sir?
Jag har funnit att en god, varm skinka ofta är bättre-
-mot kylan än valfritt antal filtar eller kolstycken i elden.
Särskilt så här års.
-Tyckte han om boken, sir? -Boken? Det vet jag inte.
-Har han läst den? -Han packade upp den.
-Och sen slog han upp boken. -Ja?
Och sen kastade han ut den genom fönstret.
Han sa att en demon förångades från sidan och in i hans näsborrar.
Han sitter där inne nu och försöker dra ut sina näshår.
För att kartlägga varje ords liv måste vi börja med dess födelse-
-när det skrevs första gången. Därifrån kommer orden till oss-
-slingrande och deras betydelser halkar och glider fram-
-får nya och tappar nyanser. Men de lämnar spår efter sig-
-i den engelskspråkiga litteraturens enorma vidder.
Vi ska förfölja, jaga och spåra upp dem.
Allihop, varenda ord från alla seklers skrivande.
Och vi ska göra detta genom att läsa varenda bok.
Kan det göras?
Din galne vackre djävul! - Vakt! Vakt!
-Bläck. Jag behöver bläck. -Jag förstår.
-Papper. Massor av papper. -Jag ska se vad jag kan göra.
-Och, Coleman... -Ja, sir?
Kan ni vara så vänlig att ta hand om det här åt mig?
-Vad är det, sir? -Ser ni inte det?
-Jovisst gör jag det, sir. -Det är näshår.
Akta er för demonångorna. Tvätta händerna noga. Jag drar ut fler sen.
-Tack, sir. -Tack, Coleman.
-Jag fryser. Jag ska gå hem. -Vi värmer varandra. Kom nu.
-Jag fryser så. -Du ler ju.
Jag kan inte. Det är för kallt. Nej!
Nej, nej, du lovade mig. Du lovade mig!
Bort! Jag är inte skyldig dig nåt!
-Vad ska jag mata mina barn med då? -Inte vet jag, fråga deras far.
Hur går det med tändstickorna då?
-Mamma, mår du bra? -Ja. Jag behövde bara vila lite.
-Ja? -Jag klarar mig.
Vi har tändstickorna klara innan kvällen är slut.
-Det står en man vid dörren. -Säg att det är jul, så går han.
Kan du bara ge din mor det här och önska god jul från mr Muncie?
God natt, flickor.
Mamma?
Det är en skinka i en, den andra sa han inget om.
-Han bad mig önska mamma god jul. -God jul från mr Muncie.
Då går det väl bra? Inte sant, mamma?
-Sir, stanna. Sir, snälla ni! -Ja, kära ni?
-Ska det föreställa mig? -Ja.
-God kväll då, mrs Merrett. -God kväll. Och tack.
Förlåt att jag säger det, frun, men det behöver inte vara så här.
Barnen behöver inte gå hungriga. Någon väntar på att få ge dem mat.
Ta mig till honom.
Låt mig se honom i ögonen för att se om jag kan tåla honom.
Jag gick på bankett och åt äpplen, bananer och...tranbär.
Jag gick på bankett och åt äpplen, bananer, tranbär och...
-Hund. -Omöjligt. Man kan inte äta hund.
-Jo, jag kan! -Nej, det kan du inte! - Mamma.
Mor?
Mamma?
God jul, allihop!
Vi blir beskjutna, mr Bradley!
Kasta er över dem!
Era små rackare!
Minns du vår första jul på skolan?
Harold var bara åtta eller nio månader gammal.
Han var en tjock liten bebis. Minns du hur han alltid grät?
En natt gallskrek han så att jag inte förstod hur hans kropp klarade det.
Varenda uns av honom tjöt.
Inget jag försökte lugnade honom. Jag blev rädd.
Då kom du hem. Du lyfte upp honom och höll honom mot ditt bröst.
Då slutade han.
Han var så utmattad att han somnade direkt.
Så har det alltid varit med dem alla. Du hade nåt som jag inte hade.
Så jag lärde mig själv att vara det du inte var.
-Sträng, konstant, oföränderlig. -En drottning och en clown.
-Tillsammas en perfekt helhet. -Om det förändras då?
Om du inte är där för att vara clown då?
Jag vet att jag har varit frånvarande på sistone.
Men förändringen kommer. Och det till det bättre.
Jag önskar att jag var lika säker som du.
Släcker du brasan när du går och lägger dig?
DET FÖRLORADE PARADISET
Det ante mig att ni var här, sir.
Jag har ett par timmar innan mina barn vaknar till juldagsmorgonen.
-Jag tänkte titta på "approve" igen. -Då är vi två.
William?
Dr Minor?
Jag har ett förslag till er. Det kom en begäran om ett möte.
"Tristram Shandy".
En gåva från mr Muncie och hans män.
Men mycket mer.
-Detta är väldigt vanskligt. -Jag behöver böcker.
Långt fler än jag har inom räckhåll.
Jag tror att det kan vara viktigt för oss.
Oxford University har förbundit sig att förteckna hela engelska språket.
-Och de har bett om hjälp. -Lyssnar du på mig?
Jag klarar mig...
...med arbete.
Med det här arbetet.
Jag klarar mig.
Men jag behöver böcker. Jag behöver bara böcker.
Gör en lista med titlarna du behöver. Har jag dem skickar jag dem till dig.
Tack, doktorn.
William.
När vill hon komma?
Mrs Merrett.
-Var är han? -Han kommer strax.
Jag ville bara försäkra mig om att alla andades.
Det är väldigt generöst av er att besöka oss i dag, mrs Merrett.
-Mrs Merrett, väldigt modigt. -Jag kom inte för att jag är modig.
Är det... Är det möjligt att de kan vänta?
-Brevet. -Ja.
Okej.
-Hur kan...? -Vi tar hand om allt, sir.
Det gör det inte rätt.
-Vad vill ni skicka till henne? -Allt.
Få av de tidigaste böckerna är lästa.
Det är främst 1600- och 1700-talen där hjälpbehovet som är mest akut.
För nästan allt från den tiden har ännu inte lästs igenom.
Koncentrera er på sällsynta, gamla, nya och märkliga ord.
Men undvik ej vardagsspråket, för varje ord som används-
-blir vackert i ljuset av sin egen betydelse.
Mr Muncie! Mr Muncie!
Förlåt att jag väckte er. Jag behöver er hjälp med posten.
Jaha, ja, är det natt?
Det är så mycket.
Jag behöver kuvert. Många, många kuvert och en stor säck.
-Ja. -Kan ni ta hit en snickare i morgon?
-God morgon, sir. -Tyvärr inte så god, Henry.
Det är "art". Inget av det fungerar.
-Jag kontrollerade det i går kväll. -Det hänger inte ihop.
Och otaliga betydelsevariationer saknas.
-Vi måste börja om. -Det tar veckor att nollställa allt.
Mr Gell vill att jag kommer på förlagsstyrelsemötet i dag.
Jag vill se "art" sönderrivet och omstartat när jag kommer sen.
-Nåväl, sir. -Tack, Henry.
Er bok blir ett oantastligt bidrag till vetenskapen.
Den gör er berömd när den är klar.
Se er omkring. Imperiet. 1/4 av jordens länder och folk.
Det största handelsväldet någonsin.
Om man vill vara med bugar man för drottningen-
-och man talar hennes språk - engelska.
Förlåt mig, mr Gell, men varför hålls jag från mitt arbete i dag?
Bibeln, mr Murray.
Jag värvades till förlaget för att modernisera och sälja mer.
Vilken var min första storsäljare?
King James-bibeln. Den har sålts överallt där engelska präster verkar.
Vi finns på alla kontinenter. Depåer i Edinburgh, Toronto-
-Melbourne, Calcutta. De trycker, binder, annonserar.
Alla är redo för nästa "bibel". Alla väntar på er.
-Vad är detta? -Det går för sakta.
Våra förväntningar revideras jämt och vi har inte sett en enda sida.
Styrelsen beslutade enhälligt att jag ska få tidplanen att hålla.
Ni har där en rad förslag till hur vi ska begränsa arbetets omfattning.
Vi behöver ett mer rigoröst urval. Bara de starkaste orden överlever.
Jag är trött. Mina män - vi är alla mer än trötta.
I månader har min vädjan om hjälp mötts med döva öron.
Ni har vägrat att betala för ens en medhjälpare till.
Min avsikt var att skapa något exempellöst.
Organisera ordens värld, göra dem allmänt åtkomliga och användbara.
Jag svor att inte vika för nåt.
Och i just detta ögonblick är min beslutsamhet större än nånsin.
Ni stoppas snart. Reglerna ska underlätta arbetet.
Ni kanske inte gillar dem, men vilket annat sätt finns det?
-Mitt sätt, mr Gell. -Mr Murray. Vi ser på med oro.
Se då och bli förvånade.
Gud i himmelen, hjälp mig. Jag är förlorad.
Sir! Sir!
-Vad? -Det är ett mirakel.
-Det är omöjligt. -Lugn, få höra.
-"Approve" är klart. -Klart?
"Andra erkänner för att inte synda." Miltons "Det förlorade paradiset."
-Ni hittade det. -Inte vi. Läs det här.
"Det är med stor ära som jag anmäler mig som frivillig."
Fortsätt läsa.
Jag bifogar 1 000 ordlappar-
-med motsvarande citat från litteraturens höjder och djup.
Jag har utvecklat en nyckel, en slags ordbok i ordboken-
-som tillåter samlandet av ord med tillhörande citat.
Min önskan är enkel: att lätta er börda.
Skriv till mig. Berätta vilka ord som skimrar och bleknar för er.
Låt dugliga andra tråla oceanerna med sina nät kastade brett.
Jag ska kasta ut min lina och fiska upp de citat som undflyr er-
-när ni ber mig göra detta.
Högaktningsfullt, W.C. Minor, Crowthorne, Berkshire.
Han har gett oss "approve" på 1600- och 1700-talen.
-Och "art"? -Nej, men mycket annat.
Allt på A, alla ord vi arbetar med-
-och vid en första anblick så är allting användbart.
Gud har sänt oss en frälsare. Nu måste vi bara hänga med honom.
Tack, mr Hall. Låt oss titta noga på lapparna.
Ni anar inte hur stor hjälp ni är. Jag är er tacksamme mottagare.
Låt papper och bläck vara vårt kött och blod tills vi kan mötas.
Jag bifogar en lista med ord som för tillfället gäckar oss.
Ordet "art" har visat sig vara särskilt besvärligt.
Bifogat finner ni de citat som ni har bett om.
När jag begrundar ordet "art" påminns jag om en stor mans ord:
"Allt som är stort och vackert har börjat med en betraktelse"-
-"utan att krympa in i mörkret."
Jag är väl förtrogen med det mörkret.
Tack för att ni låter mig låna mitt ljus till ert.
Tillsammans ska vi krympa mörkret tills bara ljus finns.
Hälsningar, W.C. Minor, Crowthorne, Berkshire."
Här är den!
Nu ska vi sätta ditt namn på den också.
Mr Bradley, kan jag få ett häfte till?
Jag vet en till vars glädje över att se det skulle vara ofantlig.
-Ja, frun? -Arbetar mr Muncie?
Ja.
Kan ni säga till honom att mrs Merrett söker honom?
LYSANDE UTSIKTER CHARLES DICKENS
-Ja, frun? -Mr Muncie.
Jag är så glad att ni har kommit tillbaka, mrs Merrett. Stig in då.
Det är...väldigt intressant.
Kom in, doktorn.
Mrs Merrett kom med en bok till er.
Från Maggs, bokhandeln. Jag hörde att ni tycker om att läsa.
Tack.
Skulle frun vilja ta en promenad på gården? Det är en vacker vårdag.
Har ni läst den?
"Lysande utsikter". Boken som ni gav mig.
-Är det en favorit? -Nej.
Nej, bokhandlaren föreslog den.
Jag kom för att säga...
...tack.
Barnen går inte hungriga mer.
De har varma kläder nu, även till nästa år, men...
Det är aldrig för sent med barn. Hela deras liv är morgondagar.
Men jag kan inte fortsätta ta emot era pengar.
Det är inte rätt. Det är blodspengar.
Jag vet, men det är mitt blod också.
Mitt liv är ert. Jag gjorde det så den natten.
Jag tog ett liv och har genom ett gruvligt byte gett er ett annat.
Så allt som jag äger är ert.
Jag vet inte vad jag ska tro. Jag vet inte varför jag kom hit.
Mrs Merrett, snälla ni.
Säg till mig om hon kommer tillbaka.
Låt oss titta på kedjorna.
Tack.
-Kan jag hjälpa herrn? -Ja, jag söker föreståndaren.
-Är ni väntad? -Nej, jag kom spontant.
Jag är James Murray, en vän till dr Minor. Dock bara brevledes.
-Dr Minor? Föreståndaren? -Ja, jag ska ge honom det här.
-Frukten av vårt arbete. -Jag vet vem ni är, sir.
Jag postade alla hans brev. Jag slickade på frimärkena.
Tack. För ert tungomål.
Jag ska se vad jag kan göra.
-Så detta är den gode doktorn? -Mr Murray, sir.
Dr Minor, jag är stolt över att få träffa er, sir.
-Jag tror inte mina ögon. -Ej heller jag. Vilken överraskning.
-Hur vann ni inträde? -Jag tog en chans.
För att ge er det här. Vår samling hittills.
Beskedlig, men redo att besitta jorden.
Jag tackar er. Ni förtjänar att vara stolt.
-Mållös. -Ni var vårt bålverk.
Jag hjälper gärna till, men jag är bara ett arbetsbi.
-"Alveol" är ert. -Ja, ni sände ett citat från...?
-Baret, 1580. -Precis, de tidiga ordböckerna.
-Fast det vet ni så klart. -Nej, jag kan poeterna.
-Ni är den lärde som skriver. -Min uppgift är att be-skriva.
"Alveol". Det klingar så härligt.
Vad sägs om "cosh" eller "fettle"?
"Louche". Jag minns det från min barndom.
-Det lät alltid naket. -Jag älskar "comatrix".
-Det låter som om det vill krångla. -Krångligt och svårt att hitta.
-"Gyre". -Rotation, en virvel.
-"Decussated". -Ett X, en korsning.
Ni kanske ska skriva definitionerna, så kan jag...
Jag kan inte vårda era patienter, så vi låter det förbli som det är.
Vi har bara börjat. Partners, ord för ord.
En amerikan och en skotte.
Hur hamnar en amerikan här?
En historia för en annan dag. Vi fortsätter jämförelsen.
-En Oxford, en Yale. -Båda gråhåriga.
-En genial, en galen. -Jo, men vem är vem?
Vart bär det av nu?
-"Antagonism" till "bathe". -"Batheable" till "cholera".
-"Choleric" till "dysenteric". -"Dysentery" till "eczema".
-Varför inte direkt till "leprosy?" -Då utelämnar vi mycket.
-Ni kan gå tillbaka till "acne". -Det kan ge utslag.
-Vem är det där? -Murray, sir.
Mannen från ordboken, den som doktorn har arbetat med.
Han har haft fullt upp i dag. Låt oss hålla besöket kort.
Mr Muncie. Ge dr Murray full besöksrätt.
-Men meddela mig när han kommer. -Ja, sir.
Låt oss dokumentera alla deras möten detaljerat.
-Man kan säga att här är vackert. -Hör bladen prassla i luften.
Ibland låter det som skottlossning.
-Ibland som... -Som applåder.
Ja, applåder.
-Mr Murray? -Ja. Jag får väl ge mig av då.
Kontrollera posten. Jag ska samla mina tankar och egga dem med era.
"Järn ger skärpa åt järn, så skärper den ena människan den andra."
Bibeln. Att ni är troende borde inte överraska.
Det är bara genom Guds nåd.
-Tänk om jag fått uppleva nåden mer. -Det får du göra, min vän.
Godhet allenast och nåd skola följa mig i alla mina livsdagar.
Om jag ock vandrar i dödsskuggans dal.
Ni är inte ensam, bäste doktor. Vi är förbundna nu.
-Blodsfränder. -Bröder.
Jag letade efter dig i morse. Jag ville berätta en god nyhet.
-Vad då för nyhet? -En ny frivillig, ett mirakel.
Han drar upp oss ur smutsen. Han har dubblat våra framsteg.
Så underbart, James. Vem är han?
En vän.
LYSANDE UTSIKTER
-Ett brev från vår föreståndare, sir. -Tack.
Henry, kan ni hålla utkik efter alla framtida brev från doktorn?
Han är väldigt reserverad och jag vill respektera det.
-Jag tog med en till bok åt er. -Jag ser det. Vilken är det?
En på listan som mr Muncie gav mig. Det är en av de som ni ville ha.
Ni läser.
Så gissar jag vilken bok det är. Ett stycke.
-En mening. -Jag beklagar, doktorn.
Mrs Merrett! Mrs Merrett. Snälla ni. Vad gjorde jag nu?
Ni kan inte läsa.
Förlåt, det var fel att anta det.
Ni behöver inte ge mig böcker. Det är era besök...
-Snälla doktorn, låt mig få gå. -Jag kan lära er.
-Jag är det jag är. -Låt mig få lära er.
Ni kan lära era barn. Det är frihet, mrs Merrett.
Jag kan flyga härifrån på bokryggar. Orden tar mig till världens ände.
-Jag kan inte. -När jag läser så jagar ingen mig.
När jag läser är det jag som jagar. Jag jagar Gud.
Snälla ni, jag bönfaller er. Deltag i jakten.
-"Kumquat". -"Oblong".
-"Pert". -"Prunes".
"Coconuts".
"Chitty".
-Jag vann. -Vad är "chitty"?
-Den långa formen av "chit". -Brev eller lapp. Indiskt ursprung?
-Vem är hon? -Den omöjliga.
Ju omöjligare, desto större kärlek.
Tror du verkligen på det?
-Mitt hjärta är så sjukt. -Nåja...
Av vad jag vet om kärlek så blir sjukdomen ofta botemedlet.
Hon är min vän.
Hon är min kära vän. Hon har lidit en hemsk förlust.
Guds nåd kanske når henne genom din kärlek, William.
"Eeats". Så man uttalar inte A:et? "Eats".
-"Wa...sh". Som "brush" och "fish". -Ja.
-"Wash". -Du lär dig väldigt snabbt.
"Hjärnan är vidare än himlen."
"Sätter man dem sida vid sida"-
-"så rymmer den ena med enkelhet den andra."
"Hjärnan är lika tung som Gud."
"Lyft dem pund för pund"-
-"så skiljer de sig från varandra"-
-"som stavelsen från ljudet."
Klippte de av resten av den där flickans hår?
Han gör makalösa framsteg.
Ju mer han möter av världen utanför, desto fortare blir han frisk igen.
-Tror doktorn att han kan bli frisk? -Det måste jag tro.
Det måste finnas hopp för oss alla. Även för den trasigaste av själar.
Jag... Tänk på det.
Min käre vän, jag har rekommenderat styrelsen-
-att ditt namn ska erkännas i den första utgåvan av ordboken-
-som din sprudlande hjärna så påtagligt har gett liv.
Det sista häftet är redan klart.
Förväntansfullt, James.
BAND 1 - A OCH B REDIGERAT AV JAMES MURRAY
Gratulerar...doktor Murray.
För att ni gav oss "A" till "byzen".
Och för resten som kommer och som börjar med "cab".
Den säljer inte. 4 000 beställningar i imperiet och han fortsätter söla.
Vi är den akademiska världens driftkucku.
Det är kanske dags att lirka bort vår blida skotte från hans gren.
-Det går bra. De är snälla barn. -Vi behöver inte göra det.
Titta på mig, William. Det kommer att gå bra.
Barn, ni ska hälsa på en vän. Han heter William.
-Du måste vara Olive. Stämmer det? -Ja.
Iris.
Jack. - Och Peggy.
Du måste vara Peter. Trevligt att träffa dig, Peter.
Och är du Clare då?
Clare?
En stor ära att få träffa dig, Clare.
Clare!
Mr Muncie. Passa dem åt mig. Bara ett ögonblick.
Doktorn, vänta! Vänta. Jag beklagar.
Det var absolut inte min mening att det där skulle hända. Förlåt.
Jag minns att jag var trygg och vem jag var.
Sen vaknade jag och allt var borta.
Och jag hatade dig så mycket så länge.
Men nu känner jag dig och vet vem du är.
Och jag vet att detsamma har drabbat dig.
Jag skrev nåt till dig.
Jag kan tack vare dig
-"Jag kan"... -Jag kan tack vare dig.
Jag saknar min make. Jag kom hit den första gången för att hata dig.
För att ta dina pengar, se dig inlåst, se dig knäckt.
-Du borde fortfarande hata mig. -Inte nu längre.
Se vad du har gjort! Se vad du har gjort!
Inte så många den här gången, sir.
Jag skrev nåt till dig. Nej, läs det när jag har gått.
Jag är ledsen, Eliza.
Men om jag inte är det då?
-Jag har dödat honom igen. -Allt är ditt fel.
Jag har dödat honom igen. I ditt hjärta.
Om kärlek...så vad?
Mr Coleman!
Ni kan varsko sjukstugan.
Jag har gjort mig själv illa.
Min vän, jag tycker inte längre att jag har plats för det här.
Jag tänkte att du kan godta det. Minnas mig genom det.
Som bevis för vår vänskap och det vi skapade tillsammans-
-under den korta, flyktiga tid då jag tack vare dig-
-kunde lita på min hjärna. William.
-Richard Brayn, föreståndare. -Trevligt att träffa er, sir.
Jag är stolt över dr Minors bidrag. Hans sjukdom är nu i en ny fas.
Ni kan bli chockad. Och jag varnar er för att han kan visa sig fientlig.
-Du kom. -Givetvis kom jag.
Jag visste att du skulle göra det.
Din Gud är väldigt krävande.
Ett offer krävdes.
-Jag fick ditt brev. -Hans kärlek.
Hans fru.
Jag stal henne från den döde.
Har ni kommit till I-orden nu?
Jag har lite att foga till dina ord-
-men jag verkar inte kunna... Jag kan inte hitta mina pennor.
-Våra ord, William, våra ord. -Det är kanske sant.
Kanske...
...gav galenskapen oss ord.
Men du har gjort dem till dina. De bär din hemliga signatur.
Varför kom du hit?
-Tog du med andra? -Jag är ensam.
Jag har skäl att tro...
...att de gömmer sig i luckorna mellan golvbräderna-
-och bidar sin tid.
Jag är ledsen, James. Jag är ledsen.
Jag... För ett ögonblick...
...så vågade jag hoppas.
Dina ord, hennes förlåtelse.
Det är mer än förlåtelse.
Hon...
Hon gav mig det här. Läs det sen om du verkligen vill veta varför.
Veta vad?
"Assythment".
-"Assythment"? -"Assythment".
Ett citat. Austin.
1832. Jag skickade in det, men hoppades bara...
-Jag var inte säker förrän nu. -Jag minns inte det citatet...
Slå upp det! Slå upp det!
Du har träffat mig nu och vi är klara.
Du kan lämna dåren åt hans vanföreställningar.
-Jag kom för att träffa min vän. -Jag är ingens vän.
Jag är en mördare.
Allt annat är inbillning. Så gå, gå, gå, gå.
Gå, gå, gå, gå, gå, gå, gå, gå! Och kom inte tillbaka!
Jag vill inte träffa dig!
Snälla doktorn, om ditt påstående att du är min vän är sant-
-så respekterar du denna enda enkla önskan!
Ja.
Inga fler besök till dr Minor, tror jag.
"Bondmade". Det saknas i band 1. Ett fantastiskt bra vardagsord.
Jag vet inte hur det gick till.
Universitetet i Wien såg det. Jäkla österrikare. Vilken skam.
-Lugn, Philip. -Vi ordnar det.
Vi skapar en bilaga.
Tänker ni avslöja er? "Skaparna av denna stora dårskap"-
-"har inte inkluderat substantiv och adjektiv som beskriver länder."
"Afrikansk, arabisk, amerikansk och så vidare nämns alltså inte."
I jäkla Le Figaro. I samma artikel hyllas deras konkurrentordböcker.
Frankrike, Tyskland, Nederländerna. Det är ett krig om kolonialspråk.
Inte med kulor och bajonetter, utan inflytande och anseende.
-Det är absurt. -Nej, er tjurskallighet är absurd.
Ett superöverflöd av överskott, dr Murray. Vi behöver ert fokus.
-Språket undflyr er, ni förlorar. -Vad exakt är det ni säger, mr Gell?
Detta är Oxford. Vi förlorar inte. Det enda som återstår att göra...
-"Bondmade." -Vad då? Tala högre, Freddie.
"Bondmade". Jag lånade korrekturet till en av mina föreläsningar.
Jag glömde lägga tillbaka det. Felet är mitt.
-Det förändrar inget. -Även nationsadjektiven.
Jag övertalade James att inte inkludera dem.
Ni klandrar fel man. Du har rätt. Bara en sak återstår att göra.
Jag avgår från min styrelsepost. Vi tillkännager detta.
Och projektet fortsätter med James.
-Jag förstår inte hur... -Philip!
Ha det på pränt på förlagskontoret i morgon.
-Han ljuger. -Klart han gör.
-Varför låta dem göra det? -Såg du inte?
Dr Murray är en suck från att rasa. Vi behöver bara vänta.
Tala diskret med Bradley. Han är rätt man-
-för mer formbara händer vid rodret.
BLOTT ETT YTTERST IHÄRDIGT LIV
James? Vad har hänt?
Jag är på glid, Ada.
Det har varit en sorgens dag.
Jag måste berätta nåt för dig.
Det finns inget du kan säga som gör det här rätt!
Allt visdom och ihärdighet och du...
Sen när vet du att han är galen? Hur mycket har ni umgåtts?
Varför är du så arg? Vad gör det?
Hans arbete med ordboken bevisar att han är frisk.
-Han lurade juryn och dig. -Ånger då, Ada? Frälsning då?
Förlaget, din grupp, din familj. Vi förtjänar mer än...
Sluta!
Jag kan ifrågasätta moralen hos varje osynlig frivillig vi använt.
En slår sina barn, en super och en fuskar i Times korsord.
-Stryk den slyngeln på listan. -Han är mördare och ljög för dig.
Har du aldrig ljugit? Har du inte det?
Vad är du så rädd för? Att en ond man kan bli frälst?
Tror vi inte på det och viskar till våra barn på kvällen?
-Det vi ber om? Förlåtelse. -Jag vet inte vem du predikar för.
Inte jag heller.
"Således ångrade sig de mest ödmjuka och bad om himlens nåd."
"En redan given nåd hade avlägsnat stenarna från deras hjärtan."
Milton. "Det förlorade paradiset". En redan given nåd, Ada.
Från före syndafallet, frälsning för alla, om vi väljer att ta emot den.
-"Om kärlek...så vad?" -Vad är det?
En lapp från änkan. Hon ställer den frågan till mördaren.
"Assythment: mansbot, böter för en orsakad skada."
"Kompensation, gottgörelse, skadestånd."
"Den dräptes änka och familj har ändå rätten till mansbot."
-Jag förstår inte. -Att betala tillbaka allt.
-Dräparen kan gottgöra offret. -Gav han henne inte pengar?
Nej. Ada. Hans liv. Med hans liv.
-"Om kärlek...så vad?" -Det skrev hon till honom.
-Och hans svar. -"Ingen chans till frälsning."
Vad tänker du göra?
Vad kan jag göra?
Ibland när vi skjuter nån ifrån oss-
-så är det då vi som mest behöver möta motstånd.
Snälla, släpp in mig! Släpp in mig! Jag måste träffa honom! Släpp in mig!
Mr Muncie, jag vet att ni hör mig! Släpp in mig, jag måste träffa honom!
Släpp in mig!
-Mrs Merrett. -Jag måste träffa honom.
Det är bäst att ni går nu och inte kommer tillbaka.
-Jag måste träffa honom. -Tyvärr.
Jag måste träffa honom, snälla. Jag måste träffa honom!
Det är dags för mer invasiva och mer experimentella behandlingar.
Alla förlopp dokumenteras helt.
William?
Är vi redo?
Det stämmer bra det.
Tack, doktorn.
-Spänn fast hans armar. -Okej, då kör vi.
Så ja. Lugn. Duktig gosse.
Kom, vi tar dit honom - Upp med dig.
-Så där. -Doktorn, ursäkta mig.
Så ja. Så ja. Sätt dig ner.
Lugn.
-Igen. -Samma igen, sir.
Igen.
-En till, sir. Duktig gosse. -Jag frågade först.
Upp nu. Upp.
En gång till.
-Har ni dem? -Ja.
Mrs Murray? Mitt namn är Church.
Jag är från South London Chronicle.
Kan jag få prata med er make?
Artikeln trycks i morgon. Om allt - er, den stora boken-
-änkan Merrett. Jag kan inte stoppa det.
Jag ville bara ge er en skälig varning.
Men dessa... Jag gav dem inte till tidningen.
Jag tänkte att ni kanske skulle förvara dem.
Han ser ut att vara illa däran, sir.
-Mor! -Nej, nej. Gå upp och lek.
James?
Oss emellan - jag har oroats av vissa av dr Brayns metoder.
-Vi fick vidta försiktighetsåtgärder. -William?
-Det är James, William. William? -Det är tyvärr inte lönt.
Han är inte här. Jag vet inte var han är, men han är inte här.
Vänta på mig utanför. - Dr Murray, ni måste varsko mig om era besök.
-Jag kom så fort jag fick veta. -Detta är ingen klubb.
Det är ett sjukhus. Dr Minor är patient i min...
-Han är min vän, min bror. -Min vän också.
Han är en av de modigaste män som jag har mött.
Men det är svår katalepsi. Ingen vet om själen redan har lämnat kroppen.
"Söndrad från sig själv och ett klart förstånd, förutan vilket mänskan"...
-..."är ett djur." -Hur kan detta ha hänt?
-Ni måste gå. -Han hör inte hemma här.
Tvärtom, han hör hemma bara här. Låt oss fortsätta vårt digra arbete.
Ingen fara, William. - Snälla ni! Det är ingen fara, William.
Det är ingen fara.
De senaste 400 åren har definierats bara genom hans citat.
AMERIKANSK MÖRDARE BESUDLAR OXFORD-ORDBOK
Vi var i vår mörkaste stund. Han gav oss liv.
Jag ber om din hjälp, Ben, med att berätta sanningen om hans insats.
Jag beklagar bara att du inte berättade det här mycket tidigare.
Allt som finns att veta har sagts. Här. Skrivet. Såg du inte det?
-Det här är en mans liv. -Allt han är dör med honom där inne.
Och han är där han ska vara. Vad nyttjar en meningslös välgärning?
-Då avgår jag. -Det behövs ingen sån dramatik.
William Minor krediteras inte alls. Du kan stanna så länge du vill-
-som bidragare till ordboken. Bradley blir ny redaktör.
Jag kommer att föreslå detta på ett krismöte i styrelsen i dag.
-Jag väntar mig inga protester. -Jag ska inte stjäla mer av din tid.
Ej heller jag av din.
-Ja, sir? -Är husets herre hemma?
James?
-Är allt bra? -Förlåt mig, Freddie.
Jag visste inte vart jag annars skulle gå.
Jag har förlorat allt.
Allt är förstört.
Jag ville dokumentera varenda saks historia.
Ge världen en bok som ger mening åt allt i Guds skapelse.
Åtminstone den engelska delen av den.
Men det har besegrat mig.
Och nu har jag betalat för det med allt som betytt nåt för mig.
Det finns en annan bok som påstås göra just det.
Men den har redan hunnit före dig.
Följ med mig. Kom, jag vill visa dig nåt.
-Jag behöver min "dunnage". -Med en "sprat"? Hur gör man det?
"Dunnage", "sprat", "blag"? Hur många nya ord för att ersätta de gamla?
Hur många nya ord för saker som ännu inte har hittats på?
Hur många av dem i din allomfattande bok?
Inget språk kan förbli detsamma. Inte om det är sprunget ur livet.
Men hur kan arbetet avslutas om det aldrig slutförs?
Du har gett oss dess hjärta tillsammans med en rejäl knuff-
-för att komma igång med det. Många efter dig fortsätter arbetet-
-för att du har visat dem vägen.
Men det blir aldrig slutfört. Släpp taget. Vårda dig själv.
Ge projektet åt mig. Jag har ett par knep-
-som Jowett och hans lakej Gell inte har tänkt på i sitt manövrerande.
Ada?
Med Bradley som ledare och förlaget som drivkraft kan vi nå vårt mål-
-med 704 sidor per år och dubbla försäljningen.
Tack, mr Gell. Ja, mina herrar, jag tror att vi nu vet tillräckligt-
-för att rösta om förslaget.
Jag beklagar, men min man kan inte närvara.
-Jag vill tala å hans vägnar. -Mötet är slutet, så ni får gå.
Min familj och jag har gett mycket för delegaternas ära, mr Gell.
De kan säkert ge mig ett par ögonblick av deras tid i gengäld.
Självklart, mrs Murray. Vi är här för att lyssna. Varsågod.
Min make har ett fånigt, litet skinnpergament.
På det har han skrivit ett credo: "Blott ett ytterst ihärdigt liv."
Ihärdighet. Jag slog upp det i er ordbok.
"En konstant strävan för att nå målet."
"Flit, nitälskan, men även slit och smärta."
Några av er tycker att min make är en dåre. Obstinat, naiv.
Driven till det han är av fruktan för vad som väntar oss på andra sidan.
Men det är han inte.
Han ser hela världen med alla myriader av val.
Och han väljer att vara det han är.
Ändå fann två sådana män varandra i vår tid.
Min man och hans vän, den mordiske galningen.
Tillsammans har de gett oss något extraordinärt.
Jag är här för att be er att avvika från vår rådande natur.
Jag är här för att be er att inte straffa dem för det.
Bradley sa att du hade slutat.
Jag gjorde vad jag kunde, men de är hårda.
Vi flyttar härifrån. Vi flyttar hem till London.
Boken är inte bara din, den är vår. Min, barnens och många andras.
Och de kan, James, om det finns kärlek.
Jag vet svaret nu. Jag vet svaret på änkans fråga.
-Du ska göra en sak åt mig. -Det ska jag.
Jag vill att du besöker henne och ser henne i ögonen.
Och om du ser förlåtelse-
-om du ser kärlek-
-så vill jag att du hjälper din vän.
Ja.
-Här har herrn. -Tackar.
Han gav mig den sist jag såg honom.
-Sist han var redig. -De låter mig inte besöka honom.
Kan ni få dem att släppa in mig?
Det är inte lönt. Han är inte den som ni kommer ihåg.
Om jag har förlåtit honom, varför ska de då fortsätta straffa honom?
-Tack för vänligheten, sir Charles. -Freddie är en gammal vän.
Jag måste varna er. Den amerikanske mördaren kan vara ett för färskt sår.
-Det här kanske läker det. -Knappast.
Den politiker som försvarar honom möts av en folkstorm.
Chansen till benådning är i praktiken obefintlig.
-Vad kostar rättvisa? Vad kostar nåd? -Rättvisan är dyr.
Nåden är billig, men impopulär. Man kan dra i vissa spakar-
-och få ett förhör. Men i ert ställe-
-skulle jag ta reda på vem som skulle kallas till det-
-och jag skulle gardera mig.
William? William, hör du mig? Det är James.
-Alla går ut. -William, lyssna nu. Hör du mig?
Jag tog med mrs Merrett. Hon behöver prata, du måste...
-Låt honom vara! -Med all respekt, sir!
Låt dem vara!
William?
William? William, jag är här.
Det är Eliza.
Minns du, William?
"Om kärlek...så vad?"
Om kärlek, så vad, William?
Om kärlek...
...så kärlek.
Om kärlek, så kärlek.
Var snäll och res er upp.
-Vet ni varför ni är här, dr Minor? -Ja.
Har omständigheterna enligt inspektörens mening ändrats?
Nej, sir.
-När blev han kataleptisk? -Under dokumenterad behandling.
-Med patientens tillåtelse? -Självklart.
Med all respekt, ärendet väcker en annan fråga.
Vart och till vem ska denna missriktade medkänsla frige honom?
Det finns ingen annanstans. Det här är hans hem.
Tack, mrs Merrett. Vill ni säga nåt mer?
Ja, det vill jag.
Min man förtjänade inte sitt öde.
Han arbetade hårt och höll ihop sin familj.
Plötsligt en dag var han död och inget kunde väcka liv i honom.
Det som hände honom var orättvist.
Under lång tid efter hans död ville jag inte komma ihåg honom.
Inte ens hur han såg ut.
Jag vill be om ursäkt för det.
Han förtjänade mer än så.
Min make var en snäll man, men han kunde bli arg också.
En gång blev han så ilsken att han sparkade till kaminen.
Han brände foten på glödande kol och haltade i flera veckor efteråt.
En dag kom han på Jack med att gå bakom honom och halta som han.
Minns du det?
Han tittade på Jack...
...och började skratta. Han skrattade så gott att han nästan föll omkull.
Jag tror att det var därför som han ofta var så arg.
Han ville att hans älsklingar, ni var alla hans älsklingar...
Han ville att de skulle få honom att skratta.
Om George var här nu hade han tyckt att allt det här var orättvist.
Jag tror att det här hade gjort honom arg.
Han hade inte haft en massa fina ord att säga om det.
Men jag vet att han hade velat att det skulle upphöra.
Sir? Snälla, ett ögonblick av er tid.
Jag lämnar in min rapport om två dar.
Vi ber inte om ert fulla beslut, bara en vink om vartåt ni lutar.
Frigivning kommer att nekas. Behandlingsmetoderna är oroande.
Men det är en anklagelse mot hela vården av mentalsjuka brottslingar-
-som nämnden inte kan döma över.
Dr Minor är en svårt störd man. För hans skull kan han inte friges.
-Finns det inget annat sätt? -Vad ni än gör, så har ni en dag.
Sen måste jag lämna in min rapport.
Vi kan försöka en sista sak, James. Men var redo att bre på ordentligt.
Beväpnade letter har förskansat sig i ett hus på Sidney Street.
Scots Guards har omringat huset och det är en belägring. En katastrof.
Och det har gjort honom på dåligt humör.
Vänta här.
Tyvärr, gossar, det går inte. Dåligt tillfälle.
Sir? Sir!
Mr Churchill, snälla ni!
Förlåt mig, det där var oförskämt.
Jag känner er inte, sir. Jag vet inte vad för slags man ni är.
Men ert ämbete låter mig önska vad för slags man jag vill att ni är.
Era beslut påverkar alla liv i det här landet.
Och jag står nu här inför er för ett enda liv.
Ett komplicerat och plågat och uselt liv, men likväl ett liv.
Och därför förtjänt, värdigt och dyrbart.
Om ni tror som jag vill tro att ni tror-
-att varje enskilt liv förtjänar sin egen chans-
-var då snäll och lyssna på det jag kom för att säga.
Snälla ni.
Jag sa ju "bred på ordentligt".
Charles.
Jag friger inte dr Minor.
Premiärministern stödjer det inte. Allmänheten tolererar det inte.
Lyckligtvis ger er ordbok oss medel för att bli kvitt obehaget.
Jag kommer att deportera dr Minor.
-Han lär ha släkt i Connecticut. -Det har han.
Han ska om han friges skickas hem.
Oönskad utlänning. Låt Amerika ta hand om sin felande son.
Ordna upp det, dr Murray. Gå tillbaka till ert arbete.
Nationen behöver er. Och låt mig gå tillbaka till mitt.
-Tack, sir. -Gratulerar, doktorn.
FRIGIVNING
-Det här är Freddie Furnivall. -Det är en ära, doktorn.
-Det är omöjligt. -De är klara, sir.
-Vänta lite, snälla ni. -Ja, sir.
Jag är här, William. Precis där borta.
Då så.
Det är bra. Och försök sitta stilla på "tre".
Ett, två, tre.
Det här är vår. Något att läsa på båten.
Vet hon?
-Det gör hon. -Säg till henne att jag...
-Säg det till henne. -Det ska jag göra.
Har du sett det senaste omslagskorrekturet?
KUNGLIGT BESKYDDARSKAP
Det är tur att dessa hemska typer-
-tror på monarkens gudagivna rätt att härska.
Deras system rasar om de inte följer dess larviga trassligheter.
Så vi använder det mot dem. Din bok är säker, James.
Du är säker vid dess roder så länge du vill.
Eller tills du lämnar jordelivet.
-Ja. -Nu då?
Nu och för evigt, min bäste Gell, så är dr Murray ordboken.
Ni kanske ska ta lite ledigt. Södra Frankrike lär vara bra...
...för att vederkvicka sig.
Sir James A.H. Murray adlades av drottningen den 26 juni 1908.
Han slutförde allt till och med bokstaven T.
Han dog i lungsäcksinflammation den 26 juli 1915.
Ordboken var på "turndown".
Dr William Chester Minor blev efter att ha vårdats i Washington-
-diagnostiserad med schizofreni.
Han dog stilla i sömnen i sitt hem i lunginflammation den 26 mars 1920.
Ordboken var på "vywer".
Ordboken består av 12 band, 414 825 ord och 1 827 306 citat.
Den första utgåvan av Oxford English Dictionary slutfördes 1 januari 1928-
-70 år efter att idén till den föddes.
Den lever vidare.
Subtitles by sub.Trader subscene.com
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service
Ansvarig utgivare:Kristina Pesznecker Scanbox Entertainment Sweden AB